![Watsons Україна відновив роботу інтернет-магазину](https://rau.ua/wp-content/uploads/2024/09/watsons-400x210.jpg)
Watsons Україна відновив роботу інтернет-магазину
![time icon](https://rau.ua/wp-content/themes/rau-theme/assets/clock1.png)
![](https://rau.ua/wp-content/themes/rau-theme/assets/eye.png)
Мережа Sephora першою запровадила концепцію самообслуговування, представивши широкий асортимент продукції від різних брендів. Проте найбільшу частку доходів Sephora отримує від власних брендів, які популярні серед споживачів завдяки низьким цінам та інноваційним продуктам як то макіяж для ніг чи дієвий крем від зморшок.
Ще одним ключем до успіху Sephora в середині 2000-х стало додавання широкого спектру салонних послуг прямо в магазині (наприклад, стійка для укладання волосся під назвою «The Style Lounge» та спеціалізовані зони обслуговування Nail Bar, Brow Bar і Smile Bar).
Історія мережі Sephora почалася у 70х роках минулого сторіччя. У 1969 році Домінік Мандонно розпочав свій бізнес з одного парфумерного магазину у французькому місті Ліможі під назвою Shop 8. Цей магазин був явним відходом від типового невеликого парфумерного магазину: він мав великий простір, товари в ньому були згруповані не за брендами, а за типами і розташовувались на полицях один з одним як у супермаркеті. Так, Мандонно вдалось адаптувати формат самообслуговування до продажу парфумів та косметики і зробити справжню революцію у цій сфері торгівлі. Справи у Мандонно розвивались досить добре і протягом 10 років він відкрив у Франції ще 12 магазинів.
1993 рік став переломним для компанії Мандонно – він придбав у британської компанії Boots PLC мережу з 38 магазинів під брендом Sephora, яка з 1970 року розвивалась у паризькому регіоні. До 1976 року Boots розширив парфумерний бізнес, запустивши бренд Sephora у партнерстві з групою універмагів Nouvelles Galeries. Під контролем Boots мережа Sephora швидко розвивалася, ставши найбільшим фахівцем з парфумерії на сильно фрагментованому французькому ринку. Але британський формат торгівлі парфумами та косметикою (поєднання преміум та мас маркет сегменту з обмеженими можливостями самообслуговування) не став успішним у Франції і компанія зазнавала постійних збитків.
Після придбання мережа Домініка Мандонно розширилась до 50 магазинів та отримала найкращі локації у центрі Парижу. Невдовзі уся мережа і материнська компанія Mandonnaud здійснила ребрендинг і залишила єдину назву – Sephora. До 1997 року Sephora керувала 54 магазинами по всій Франції та контролювала близько 8% загального французького роздрібного ринку парфумів. У цей період мережа здійснила ще одну інновацію відкривши свій найбільший флагманський магазин на Єлисейських полях у Парижі площею 1300 кв. м, який став зразком для майбутніх торгових точок мережі.
У 1997 році партнери Sephora мали намір здійснити публічне розміщення акцій компанії, але оскільки Мандонно планував відійти від керування компанією, вони вирішили продати компанію. В результаті її придбала група LVMH Бернара Арно, яка на той момент прагнула поповнити свій портфель роздрібною торгівлею. Угода була завершена в липні 1997 року, а сумма покупки становила 344 млн євро.
Під керівництвом LVMH Sephora майже одразу збільшила кількість магазинів у 2,5 рази, поглинувши французьку мережу Marie Jeanne-Godard. В результаті до кінця 1997 року Sephora контролювала 18% французького парфумерного ринку, а її продажі перевищили 2 млрд французьких франків.
У 1998 році Sephora вийшла на міжнародний ринок, відкривши свій перший флагманський магазин у Нью-Йорку. Того ж року мережа почала підкорювати європейський ринок. Першою європейською країною стала Італія: у 1998 році амбітний ритейлер придбав італійську мережу Kharys, 1999 року – італійські мережі Laguna та Boidi. До 2005 року Sephora керувала понад 100 магазинами в Італії, а також відкрила у цій країні головний офіс.
У 2000 році Sephora вже стала міжнародним гігантом з 460 магазинами в різних країнах світу. Проте не всі спроби зарубіжної експансії були успішними для ритейлера. Зокрема, компанія досить складно розвивалась у Великобританії, так, Японії та Іспанії. З перших двох країн ритейлеру довелось піти через байдужість з боку споживачів.
Швидке зростання призвело до того, що компанія зазнала збитків і ходили чутки, що LVMH має намір продати Sephora. Натомість 2003 року власник мережі залучив нове керівництво, призначивши колишнього керівника Staples International Жака Леві генеральним директором Sephora.
Жак Леві разом з європейським керуючим директором Наталі Бадер-Мішель ініціювали оновлення концепції Sephora. Зокрема, було запущено власну торгову марку косметики Sephora, яка спеціалізується на створенні інноваційних косметичних продуктів з бюджетною ціною. Власні бренди, запровадження спеціалізованих послуг прямо в магазині та співпраця з успішними косметичними брендами повернули компанії прибутковість і вона продовжила свою міжнародну експансію.
У 2004 році компанія розширила свою присутність у Східній Європі, купивши парфумерну мережу Empik у Польщі, а також вийшла на канадський ринок. У 2005 році мережа вийшла на китайський ринок, 2007 року ритейлер почав підкорювати країни середньої Азії, а 2017 року став найпрестижнішим ритейлером краси у США.
Зараз Sephora представлена у 35 країнах, й об’єднує понад 3000 магазинів та понад 30 інтернет-магазинів.
Джерала – Reference for business, inside-sephora.com